TEKSTET AF DAN KJØLLER
MAJ 1943
Ja...?
Det er mig...
God aften, Slávek.
Nej, Jeg sov ikke; Jeg arbejder...
Stop! Selvfølgelig kan det vente.
Seriøst?
Hvor seriøst?
Jeg forstår.
En mand blev såret ved et savværk i bjergene.
Hvad med i morgen?
Desværre; Jeg er nød til at tage til Prag.
- Alle andre er heldige. - På Torsdag har du mig alene.
Jeg har billetter til teatret.
Fandens...
Der er sket en ulykke.
- Dr. Littner? - Ja.
- Hej, Slávek... - God aften, Richard...
- Richard... - Hvordan har patienten det?
Hans liv hænger i en tynd tråd.
Du er hans eneste håb.
Sugning...
Jeg må afsted. Jeg har en lang rejse foran mig og gør ingen nytte her.
- Hils Richard og Slávek. - Det skal jeg nok. Farvel.
Eliska...?
Patienten har brug for blod.
- Hvilken type? - Din.
Baseret på En Sand Historie
Man kan ikke altid være heldig.
- Jeg har gjort det før. - Præcis.
Ingen forventer det af dig.
- Smid kuverten hvis der opstår noget. - Det gør der ikke.
Godt. Lad os gå det igennem igen.
- En fire etagers hjørnebygning... - Med udgange til to gader.
Jeg bruger den ved postkontoret, anden etage, første dør.
- Hvornår går du ind? - Lige efter klokken 17.
To navne på døren: Emilie Fojtkové og Aleš Dobřanský.
Klokken 17:03 vil Jeg hører en støvsuger blive tændt.
Jeg smider kuverten i brevsprækken og går ud af den anden dør.
Godt.
Altid det samme.
Det begynder at kede mig.
Tak.
Undskyld mig, må Jeg benytte jeres toilet?
Selvfølgelig... Lad mig tænde lyset.
Mange tak.
Vi så dem gå ind...
- Gennemsøger de lejlighederne? - Ikke endnu.
Vil de ikke ligge ned?
Nej, tak. Jeg blev bare lidt svimmel.
Det er okay.
Tørstig, Hr. Janda?
Min opgave er at passe godt på dem.
- De er nød til at drikke lidt. - Mange tak, fru doktor.
Jeg har jo sagt at Jeg ikke er doktor endnu.
Det bliver Jeg nok ikke, da skolen er lukket...
Jeg er heller ikke frue. Du kommer til at vente på begge dele.
De bliver snart udskrevet.
Har de lyst til at skrive til deres familie?
Ingen familie?
Jeg kender til det ikke at have nogen eller kende til dem...
- Hr. Kukalik, har de sovet godt? - Ja tak.
Et chok du gav mig! Sidder der som et spøgelse.
Hvor er Richard?
- Hvad laver du forresten her? - Du er nød til at forsvinde.
Her er penge, rationerings mærker, nye arbejds papirer, alle dokumenter.
Nye personlige data. Lær dem udenad.
- Er det nødvendigt? - Ja.
Gestapo har taget Fojtkové og Dobřanský; de taler muligvis over sig.
I aften tager du en ambulance til Kfenovice.
Hvad skal Jeg der?
Fortsætte med et tog sammen med Janda, du donerede blod til.
- Du kan ikke vende tilbage. - Og Richard? Jeg er må se ham.
- Umuligt. Gå ind og pak dine ting. - Jeg vil høre det fra Ham.
Richard er væk. Han er emigreret.
Sludder! Ingen kan emigrere.
Fortæl mig sandheden. Det skylder du mig.
- Det var hvad vi regnede med. - For fanden, Jeg er ikke idiot.
- Det er ikke muligt! - Det er muligt!
Richard emigrerede og efterlod dig det her.
Han skred og efterlod mig det der? Og det skal Jeg tro på?
Det var ikke en del af planen! Er Jeg den eneste der ikke vidste det?
- Ingen vidste det og alle gjorde... - Og alle var parate foruden mig!
Ikke så højt!
Jeres forhold var offentligt, så vi siger i emigrerede sammen.
Gestapo køber den sikkert.
Hvor tager du hen?
Du skal ikke tænke på mig. Giv mig dine nøgler.
- Jeg tager hjem. - Nej! Du kan ikke blive set!
Giv mig dine nøgler.
Hvad gør Jeg nu?
Lær din nye identitet udenad.
Det skal nok gå, søde.
- Slávek, tag med mig. - Tag dig sammen...
Du får din kuffert i Tynec, lidt tøj og personlige dele.
Dr. Beníček har det; han er manden der tog Janda med ind.
Du skal ikke være bange; han vil beskytte dig med sit liv.
Beníček står inde for ham.
- Hvad har han på? - Sko og bukser er hans egne.
Jakken, skjorten, og tasken er mit; der er mad i den.
Der ligger nogen billeder hjemme hos Richard.
Jeg skal nok rydde op. Du er en gæv pige...
Farvel, Eliska.
Jeg er læge.
Jeg har medicin og mad...
...til de syge.
Her er min kvittering og opgørelse.
- Og det her? - Personlige ejendele.
Personlige ejendele?
Og dem her? Er vel næppe deres...
De er lidt for små...
Det er gammelt tøj til patienterne; de har meget lidt.
De er heldige de har dig...
Du kan gå.
Jeg lader tasken stå i toget.
Joza?
Det er hvad de kalder dem, ikke?
Ved de at den fare Jeg er i...
Jeg er nød til at skjule mig og Jeg ved ikke hvor længe.
Du er nød til at glemme hvem Jeg var.
Nu er jeg Hana Hofmanová.
- Fortalte Dr. Slávek dem ikke det? - Det gjorde han, frøken.
Vi behøver ikke at være så formelle. Jeg hedder Hana...
- Dine hænder er som is, frøken. - Frøken?
Dine hænder er som is, Hana. Hana...
Dine hænder er som is, Hana.
- Vi er her. - Hvor?
Šádová Huť.
- Pas på mudderet, frøken. - Skal du være så formel?
Nej.
De er nød til at være her lidt, indtil Jeg finder noget andet.
Vi kan ikke være hvor Jeg boede før, men Jeg finder en tom hytte.
- Har du tomme hytter? - Ja, fra dem som er rejst eller er døde.
- Døde du ikke? - Nej.
Venter du på din prins?
På Lipka og han er ikke min prins. Han fik tæv igår med en kæp.
- Blev du reddet af feen? - Hun er en af os.
Helenka...
Hun er Žeňa Bojarová's.
Hun kan blive et par dage, Joza, hvis vi er gode nok til hende...
- Jeg stiller ingen spørgsmål. - God ide.
Jeg vil snakke med forstanderen om hende.
Du klarede det... Du ser bedre ud end før.
Želary-selleri, kyllinglort stinkeri...
Hvorfor driller de hende?
Hun er fra Želary. Derfor.
Tak.
De skræmte mig...
Du har handlet meget faretruende.
Slávek ville ikke have sendt mig hertil hvis han havde vidst det.
Han er død.
Gestapo hentede ham. Og hvis de finder dig,
vil de henrette alle dem der har hjulpet dig, også mig.
Jeg kører dig tilbage.
Du tager til Želary,
gifter dig med Janda, og Jeg vil aldrig nogensinde hører om dig igen.
En Fe reddede Joza Janda. Jeg så hende.
Feer findes ikke.
Et fly!
Tysk. Flyver i skyerne.
Hun er en fe. Du er en storsnudet møgunge!
For sidste gang,
hvem har stjålet brædder fra Burda`s hegn?
Tilståelse renser sjælen...
Lipka,
følg med mig til kontoret.
Hvis han slår dig igen, så bid en anden af hans fingre.
Kæppen løser intet.
Du må hellere håbe at Lipka ikke vrider halsen om på dig!
Er du glad?
Afprøver vores tålmodighed?
Du synes det er kæppen værd, ikke?
Skrub af!
Forsvind! Jeg vil ikke se dig!
Ud!
- Blev du straffet? - Ikke i dag.
Pænt af forstanderen at lade dig gå.
Det gjorde han ikke...Når han tæsker mig lader han mig gå.
Du er sammen med Joza, ikke? Joza fra savværket?
Jo...det er rigtigt...
Jeg troede de vidste at de ikke bare kan slentre sådan omkring.
Jeg vil ikke se dem udenfor, eller tale med børnene.
Børn kan ikke holde på hemmeligheder, og de er mit ansvar.
Gå indenfor med deres ting og vent til de kommer og henter dig!
Kom ind!
- Gud være lovet... - For altid...
Kan du heller ikke sove? Jeg har ikke sovet siden hun kom...
- Hvad vil du? - Jeg vil gerne takke dig for Lipka.
- Det var ingenting... - Du bibeholder en streng disciplin.
Den sidste forstander var håbløs.
Det er det eneste Jeg har fået gennemført med kæppen.
De fleste af børnene er dømt til at blive hængt.
Det er der vi tager fejl: et barns sjæl er en buket blomster.
Hvilket frø er Lipka så blomstret fra?
Selvom han snart er væk, har Jeg stadig i sinde at tale med hans stedfar.
Lad vær med det.
Spar deres medfølelse til dem der har brug for den.
Han stedfar vil slå ham ihjel; hvad så med din samvittighed?
Hvorfor tror de Jeg har en?
Tænk det nu godt igennem!
Jeg vil søge om at blive forflyttet...
Kom ind...
Må Gud være med os!
Undskyld Jeg forstyrre; Jeg vil gerne tale med præsten.
- Er du her for hende? - Ja.
Lad os tale udenfor.
Tak for alt.
Der er ikke mange møbler, men Jeg skal snart få lavet nogen.
Der er et køkken, soveværelse, for rum, skur...!
Lucka bor deroppe, og Žeňa ved siden af...
Og Juriga bor dernede.
Hvor er haven?
Alle steder.
Her er ingen strøm, men det vænner man sig til.
Sæt dig ned...
Jeg er nød til at få hesten tilbage til møllen.
Varmen kommer snart.
Sæt dig tættere på komfuret.
Det er Azor.
Nu har Jeg to der passer på mig.
Der er snart te.
I morgen er det Lørdag.
Jeg har planlagt brylluppet...
uden middag.
Præsten vil hjælpe med at registrere dig...
i Želary og i sognet.
Jeg vil gerne vaske mig og i seng.
Godnat.
- Det er Žeňa Bojarová. - God morgen.
Skrub af med jer!
Žeňa vil klæde dig på.
Hvorfor? Det kan Jeg vel selv klare.
- Du skal have noget andet tøj på. - Mit tøj er fint nok.
- Du kan ikke blive gift i det. - Hvad skal det sige.
I er alle så sikker på at Jeg gifter mig med Hr. Janda, men det er ikke sikkert!
Der er ingen udvej.
Så går Jeg min vej og dine problemer vil være ovre.
- Du har ingen steder at tage hen. - Er i alle sindssyge eller drømmer Jeg?
Du skal ikke sige hvad Jeg kan og ikke kan.
Undskyld.
Jeg sagde du skulle blive udenfor!
- Hvordan vil du tvinge mig? - Der er ikke anden mulighed.
De vil ikke acceptere dig.
Hvorfor spiser vi ikke noget?
Skål...
Hvad er det?
Tøj fra den teater gruppe vi havde her.
Du kunne bruge parykken her og kjolen...
eller den her...
Mit tøj er godt nok; Jeg behøver ikke klæde mig som en klovn.
- Du kan ikke have det på. - Hvorfor ikke?
Det lokale folk...
- Og på grund af dit hår. - Mit hår?
Tag det her på indtil dit hår vokser ud.
De kommer! De kommer!
God morgen!
Jeg går ud fra du ikke har en nylig kopi af din fødselsattest?
Vil du prøve at få fat i en?
Jeg formoder du ingen ide har om hvad Jeg kan bruge til registreringen?
Din tilstedeværelse tvinger mig til at begå bedrageri.
Jeg håber, i det mindste, at du er klar over det.
Jeg er i en lidet misundelsesværdig position.
Jeg kan anmelde dem og gøre livet farligt for dem der har hjulpet dig.
Eller Jeg kan gifte dem og bede til at ingen andre anmelder dem.
Gud hjælpe dig fra at blive arresteret...
Jeg håber at de i det mindste er single.
Ved ceremonien er Jeg nød til at stille tre spørgsmål;
Og Jeg vil have svarene nu:
Indgår i, i ægteskabet frivilligt?
- Ja. - Ja.
Er i presset til at blive gift?
- Nej, overhovedet ikke. - Slet ikke.
Ønsker i at få børn?
Hvad vil i sige foan alteret?
Ja.
Godt.
Jeg vil gerne bede før vielsen.
Alene.
Tak, Fader, tak.
Undskyld, men Jeg forstår ikke dansen.
Bare rolig, Jeg er også fuld.
Du har en god kone, Joza!
Din hore!
- Din hore! - Så hold dog op! Lad hende være!
Bland dig udenom, din beskidte mær!
Slog han dig igen?
Du skulle have dræbt ham!
Må Jeg sove her?
Bænken er hård at ligge på.
Der er noget Jeg må fortælle dig...
Jeg har været dig utro...
Ikke i dag, tidligere.
I Šádová Huť.
Med lrča,
hende du boede hos.
Hvilken betydning har det?
Han plejede at sove hos mig.
Jeg er ligeglad.
Hej.
Jeg er ikke vant til komfuret...
Jeg hjælper Juriga med at slå græsset i morgen.
Så hjælper de os med gulvet.
God morgen.
- Her er smukt, ikke? - Jo.
Politiet kommer her næsten aldrig.
- Tyskerne bruger en genvej... - Det har jeg hørt.
Du er i sikkerhed her...
og der er ingen grund til at være bange for os.
Jeg har undret mig over hvor du har fundet den gamle ged.
Han har boet alene i årevis...
Så en dag falder alle de her bjælker ned over ham, og næsten dræber ham,
og så vender han tilbage med en ung tøs, der slet ikke passer til ham.
Jeg mødte Joza på hospitalet.
Man kan undrer sig hvad en ung bytøs...
ser i en gammel ged. Hvad er der tiltrækker?
Mange ting er i tankerne:
Måske har hun bare brug for et sted at skjule sig.
Et sted langt væk hvor ingen kan finde hende.
Fjern hænderne fra mig, dit svin!
Bare rolig... Vi får mere tid til at danse.
Frokost!
- God aften. - God aften.
Sæt dig ned.
Også til ham...
Velbekommen.
Jeg kom til at ødelægge lampen...
Det gør ikke noget. Jeg siger det til unge Juriga...
Han henter en ny i morgen fra Šádová Hut.
Du vænner dig til det...
Bare vent.
Græd ikke...
Du får en ny i morgen, Hanulka...
- Må Jeg ikke kalde dig det? - Jo...
Det betyder ikke noget med lampen.
Er du ikke gal, Joza?
Jeg har taget nogen bøger med.
Præsten sagde de måske kan hjælpe på kedsomheden.
Så det er din plan: at hvis Jeg læser rør Jeg ikke ved noget. Tak.
Azor, bliv der.
God morgen, Hr. Janda. Må vi komme indenfor?
Hvad er jeres ærinde?
Jeg skal have styr på nogen papirer, Joza.
- Gud bevare os! - God aften.
Undskyld vi forstyrre, frue.
Sid ned.
Hent noget at drikke til gæsterne.
Vi er nød til at registrere dem, frue. Jeg skal se dine papirer.
Udfyld denne: adresse, navn, alder...
Født 1924?
Havde du været single skulle du have arbejdet for Riget, ikke?
En skam vi ikke havde mødt hende før Hr. Janda gjorde!
Nogen husdyr?
Så streg det ud.
Her er et kort til rationerings mærker, og det var vist det.
Skriv venligst under.
Husk mørklægningen. Det er snart mørkt.
God aften.
- God aften. - God aften.
Farvel.
Lad mig vise dig.
Hej, børn.
- Hej, rektor. - Hej.
Hvad kan Jeg gøre for dig?
- Løbet tør for honning? - Nej...
Jeg ville bare spørge...
Ved du at din Helenka er venner med Lipka?
- Selvfølgelig; det ved alle. - Har du givet lov til det?
- Jeg har ikke forbydet hende det. - Han har ikke en god indflydelse.
Helenka er et intelligent barn. Hun kunne allerede starte i skole.
Men Lipka er en taber, en bølle.
Han er vokset op faderløs og hans stedfar drikker.
- Helenka har heller ingen far. - Nej, men hun er følsom.
Men når hun er sammen med Lipka er hun stædig og fjern.
Det synes Jeg nu ikke.
Du er vel klar over at Lipka vil blive en udstødt og en bandit.
- Er alle drenge ikke det? - Han er som en ulv.
Du kender ham ikke som Jeg gør. Det er rystende.
Trusler og øretæver? Som en svane uden vand.
Jeg kender ham. De er mine børn.
Ikke Lipka...
- Han er Helenkas bror. - Hvad?
- Mælke bror. - Hvad er det?
Jeg tog mig af ham da hans mor ikke længere havde mælk,
efter Jeg mistede Matušek.
Mælke bror?
Det er korrekt, rektor.
Som de vil, Fr. Bojarová...
Jeg var blot bekymret for Helenka...
Jeg kan se i har travlt...
så Jeg vil ikke opholde jer. Gud bevare jer.
I lige måde.
Gulvet er klar.
Gå ind og se... Hanulka.
Din lømmel!
Nej, far!
- Nej, far! - Du løfter ikke en finger...
i skolen eller herhjemme!
Michal!
Gå væk!
Kom ikke tilbage, din nasserøv!
Hvorfor behandler du ham sådan? Er det nødvendigt han sniger sig hjem?
Det her er ikke hans hjem.
Jeg vil ikke se din lømmel igen!
- Skal du ind til byen i morgen? - Ja.
Jeg har brug for nogen ting.
- Hvad står der der. - Sæbe.
Jeg skal bruge det til vasketøj og...
Jeg ville ikke sige det, men du kunne bruge det en gang i mellem.
- Lad os gøre det sammen. - Jeg må ikke blive set.
Jeg vil gerne vise dig for min mor.
Jeg vil gerne fortælle hende Jeg er blevet gift.
Har du en mor?
Jeg var i Želary for at tale med Lipkas stedfar.
Nu skal du hører:
Jeg er bekymret for ham...
om Lipka.
Jeg er bange for at den voldsperson vil slå ham ihjel.
Mit ønske var at det bæst skulle være min forlængede arm.
Fortæl mig nu hvem bæstet er.
Hvem vil nu føle Guds vrede? Jeg misunder deres rene sjæl.
- Du tager fejl. - Det ved Jeg.
Selv Engle har synder.
Syv gange om dagen, ikke?
Må Jeg røre ved dig?
Ja.
Hvem kan nævne ti af skovens dyr?
En loppe!
- Hvad laver du her? - Og en frø, en orm, en snegl,
en hveps, en kanin, og en bjørn... Det er syv.
En grævling, en ugle, og en laks.
- Kan du lide skolen? - Det regner udenfor.
- Hvem har lært dig det? - Lipka. Han kender dem alle.
- Han burde være her, ikke dig. - Jeg er her i stedet for ham.
Han kommer ikke mere. Aldrig.
Det er stoppet med at regne. Min ged må være gennemblødt.
Vi fortsætter!
EFTERÅR 1943
Gå ind i jeres lille hytte; der vil i holde varmen til vinter.
Hanulka!
Azor!
Joza...
Jamen dog. Du ser skræmt ud.
Det er Lucka Vojníčková.
- Hvad er det? - Drik ud!
Der var en mose og et gammelt hus...
Hun gik hele vejen til det gamle savværk.
Jeg er glad for du ikke gik derhen. Du kommer ikke igennem mosen.
Vand, Joza!
Forsigtig!
- Hendes ben er fuld af torne. - Så pil dem ud.
Tør hende godt og lig hende på bordet.
Hold hende.
- Joza? - Ja?
Jeg så noget andet da Jeg farede vild i skoven.
Der var et hus...der brændte...
Det var skovfogedens hytte. Tyskerne brændte den.
- Skovfogeden skjulte partisaner. - De dræbte dem alle.
Nej, kun skovfogedens familie.
Partisanerne flygtede og efterlod dem der.
Jeg så dem... Alle døde...
Gå aldrig så langt væk herfra igen.
Jeg vil ikke dø nu.
De finder dig ikke her, Hanulka.
Vinteren er på vej. Vi skal snart skrabe sne af vinduerne.
Er du stadig sur, gnavpot?
Din mor har sendt det her, så du ikke sulter.
Du er nød til selv at hente det.
Jeg kommer ikke over med det.
Jeg ville bare drukne i alt dit lort alligevel.
Vinteren er på vej, så drop din surhed. Gå hjem til din mor.
Ellers vil dit sidste kvæk blive her.
Lipka!
Er du her?
Kan du høre mig?
Lipka!
- Har du været her hele tiden? - Kom...
- Læreren sender politiet efter dig. - Lad ham bare prøve.
Lucka siger at vinteren vil bringe dig hjem alligevel.
- Sehvadder droppede ned fra himlen. - Hvad er det?
Prøv det.
Lad være med at sige hvor jeg er, og den er din.
- Hvad har du der? - Det siger jeg ikke.
Lipka sagde det var en hemmelighed der faldt ned fra himlen.
- Hvordan har han det? - Godt.
Han fryser ikke og ting falder ned fra himlen.
- Kan du spise det? Jeg er sulten. - Du får det ikke. Det er hemmeligt.
God morgen.
Du kan beholde det.
Luk jeres øjne...begge to.
Åben jeres mund...
Hvis det er frossen kattelort...
Så smukt som i kirken, og det er også fra himlen.
Men det er bedre end Herrens legeme som præsten giver os.
Gav han det her om Søndagen ville stedet være proppet.
I får ikke mere. I beder ikke nok.
Tak.
Joza?
Du lovede mig en dans...
Tøv ikke ellers går du glip af...
Det sidste stykke...
Sidste stykke...
Hej, derinde...
Jeg har noget.
Vil du også have?
Men så skal det være nu.
Hvis du ikke kommer ud spiser jeg selv det sidste stykke.
Ikke et ord ellers melder jeg jer begge to.
Joza!
Hent Lucka! Hun er i kirken...
Han brækkede min arm!
Har det aldrig set mærkeligt ud?
Hvad hun laver her? Hvor hun kommer fra?
Hvor den gamle ged har fundet hende?
Er i ikke klar over hvilken fare hun udsætter os for?
For satan!
Jeg ville bare tage min del.
Vi ved hvor vi skal lede, hvis der sker hende noget, husk det, Michal!
Han bløder som en stukket gris.
- De kan sy ham i byen. - Jeg gør det selv.
Men ikke her... Derhjemme.
Du skal være med til mine fødsler.
Dit talent spildes her.
Joza, det ser ud til at de ikke har trimmet dig ordentligt.
Dine ører er som en fluesmækker og deres ulighed generer mig.
- Jeg tror Jeg skære det ene af. - Ja, værsgod.
Aha, nu har jeg dig... Du vil have jeg skal lemlæste min mand.
- Det kvæler Jeg dig for! - Gør det bare.
Provoker mig ikke. Kvæl dig selv hvis du vil.
Men husk på, at Jeg vil lade dig ligge hvis du gør det. Hvor er geværet?
Gevær, gevær, gevær... Azor træner kaniner med det.
Hvis Jeg brænder maden på i morgen, hænger jeg mig selv.
Vil du hamre et søm i for mig?
Det er allerede hamret i...
Fra forrige gang.
Hvis det er Joza, er Jeg her ikke.
Lipka!
- Hvad er der sket? - Min mor bløder. Hun er faldet.
- Bedste vil ikke kalde efter hjælp. - Hanulka, skynd dig...
Žeňa, hent Joza; vi får måske brug for ham.
Ingen ved Jeg har bedt om jeres hjælp.
Mor er slemt såret, og far er fuld.
Hun har tabt barnet.
Hvem lader hende ligge her hele dagen?
Er det fordi din dyrebare søn er for forkælet til at fodre dyrene?
Hans arm er brækket. Han har drukket smerten væk.
Mor sagde han blev tæsket ved møllen; og er bange for at gå ud nu.
Hvad sagde heksen?
Jeg beder til at hun snart slipper af med hendes mareridt?
Hvad mener du? Vi holder af Aninka.
- Ingen inviterede dig. - Jo dig, din heks, din gamle ko!
- Hørte du hvad hun sagde? - Han er ikke døv, vel?
Jeg henter lægen...
Det er selv for sent til præsten.
Hvad?
Få fat i nogen lagner... Og du henter slæden, hurtigt!
- Hun er døende. - Jeg ved det.
Vi er nød til at få hende ned fra bjerget.
Joza!
- Joza! - Jeg tager hende.
Få drengen væk herfra; han kan ikke hjælpe alligevel.
Få ham hjem.
Joza! Stop!
Jeg går ned...efter præsten.
Du havde ret. Det var nytteløst.
Det betyder ikke noget.
- God aften, Fader. - Det er næsten morgen.
- Vækkede vi dig? - Jeg kunne ikke sove alligevel.
Vi er stiv frossen...
Žeňa, hvorfor gifter du dig ikke igen?
Helenka og Jeg klarer os fint... Er det ikke rigtigt?
Dona, Sæt dig!
Kom frem!
Åh, er det dig.
- Er det din hund? - Hun er slem.
Hendes gamle ejer slog hende; nu hader hun folk.
Vi har haft hende i kort tid. Utøj kommer rendende ustandseligt...
Lad hende være, hun er et bæst! Dona, kom herover!
Det er okay, Dona. Det er okay, vær ikke bange...
Gå ind og vask dig og få lidt at spise.
London kalder på den sædvanlige frekvens.
Hugger du brænde for os, kan du få mad når du er sulten.
Jeg kunne bruge hjælpen.
Hun kan ikke længere...
Vand!
Hanulka!
Vand!
Žeňa er underlig. Hun smiler kun,
- siger ikke meget. - Hun er selvforsynende.
Og hvad med Vojta? Vojta Juriga?
Han er et fjols der ikke aner sine uråd. Men det gør Žeňa.
Han gør kun hvad hun lader ham gøre.
God aften...
Det var unge Gorčikova... Jeg troede hun forsvandt.
Ingen forsvinder bare fra bjerget. Der er altid spor.
Hun forlod sin brutale mand for at bo sammen med sin svigerfar.
- Jeg forstår det ikke. - Hvorfor ikke?
Hvordan kunne de skjule det så længe? Hendes mand ledte jo efter hende.
De lagde ikke skjul på det.
Tror du de virkelig 'bor' sammen?
Hun er i den sjette måned!
Kamille...
Cinquefoil...
Havtorn...
Prikbladet perikon...
Kulsukker...
Bynke?
Havtorn?
Den er varm!
Barnet er mit! Det er mit!
Du kan beholde luderen, men barnet er mit!
Børne tyv!
Jeg kommer tilbage og henter det!
Luk øjnene.
Luk øjnene...
Du er smuk.
Hvad siger du?
Det er du.
Nu er det dig...
Om dig? Du er...
Hvad?
- En gammel heks. - Du er åndssvag!
Du tror du har tæmmet mig men Jeg har andre planer.
- Jeg vil færdiggøre medicinskolen. - Jeg har også planer.
- Er Jeg i dem? - Ja.
Hvilke?
Det er en hemmelighed.
Fortæl mig det.
Vi køber nogen får.
På den hellige nat, stod der fårehyrder under himlen,
og skiftedes til at holde øje med flokken.
Et stærkt lys kom pludselig til syne,
og en af Herrens engle stod der foran dem.
De var skræmte fra vid og sans,
men englen sagde til dem: Frygt ikke...
Han siger vi skal rejse os og gå udenfor.
Allesammen.
For at skjule en fjende af Riget...
Straffes med døden!
FORÅRET 1945
- Pris Herren. - Må Han velsigne os.
Jeg fik den fri under broen. Syntes det var synd at lade den flyde væk.
Det er ikke en dukke. Det er vinter, gudinden.
- Nu ender vinteren måske ikke. - Tror du på sådan noget?
Du drypper.
De slår mig hvis de ser mig med den.
- Den skal stå og tørre et sted. - Du fortjener en fast hånd.
- Det er absolut en synd. - Jeg angrer i skriftestolen.
- Gud ved du er ligeglad. - Jeg snyder ham bare lidt.
Du snyder kun dig selv og straffer Hans tilgivelse.
- Ved Gud alt hvad vi tænker? - Alt.
Her, hjælp mig med de her.
Det hele er håbløst hvis Han ved det hele.
Er dine tanker rene?
Det er nok at vide at de ikke er.
Du har ret, Foråret er kommet.
Lad vinteren flyde væk, eller stå i hjørnet, ikke?
- Stik du bare af. - Må Gud være med dig.
Soldater!
Soldater! Der kommer soldater!
Sikke en lille pige.
Soldater!
Jeg er tørstig.
Skål...
- Skål! - Skål!
For vores befriere!
Du ligner min søster.
Hvad?
Søster...
Skål!
Hvad laver du, dit fjols! Jeg skyder dig!
Jeg har det morsomt, gamle.
Morsomt?
For sejren...
- Er det mig du griner af? - Ja.
Jeg...Jeg går da lige.
Det er skamfuldt... Og mark musen kan se dig.
- Jeg går ikke længere. - Det gør Jeg...
Hvad hvis Jeg løber væk?
Det gør du ikke i dag...
Jeg er på din samvittighed.
- Kan ikke drikke eller gå, men vil løbe. - Sæt mig ned!
- Vent; du gisper. - Lad være med at sprælle.
- Du knækker sammen. - Nu er du fri.
Du kan gå.
Du griner af mig igen. Hvor skulle Jeg gå hen?
Jeg går ikke.
Jeg mener i morgen...
Eller om en uge...
- Måske er der en der venter. - Ingen venter på mig.
Ingen...
Ingen venter...
Roman?
Er det hende? Hun er smuk.
Jeg sagde du ville kunne lide hende.
Du er smuk, Jeg kan lide dig... Hvad hedder du?
Undskyld... Det skal nok gå...
Jeg er Vasya. Forstår du mig?
Hvad laver du, din luder?
Stop! Stop, dit svin! Jeg skal vise dig...
Svin! Fascist!
Skide fascister!
Slog min bror ihjel...
Jeg slår dem alle ihjel!
- Hvor er det? - Over toppen!
Afsted med jer!
- Jeg er på jeres side... - Tilbage!
- Ned med dig! - Jeg er en ven...
Du store Gud...
Idiot! Det var en præst. Han er ikke Tysker...
Du dræbte ham. Lad os komme væk!
Forsigtig!
Ingen vil finde dig her. Vent på mig.
Gå ikke...
Undskyld, mor... Jeg er Sashka... Undskyld...
Hold op, din idiot! Fjern dine hænder fra mig!
Lad os drikke...
Tak, mor, mange tak...
Mor!
Hjælp, de slår hende ihjel!
Hjælp...
Azor!
Søg, Azor!
Forsigtig!
Gud bevare os...
- Vand, hurtigt! - Gud velsigne dig.
Her er lagner til bandage...
Azor!
Tag det roligt!
Læg ham her, Joza.
Lidt mere...
Joza...
Det skal nok gå...
Tag fat!
Her ovre!
Og Vojta?
Hvor er Vojta?
Azor?
Azor! Ti stille!
Joza!
Skyd ikke!
De er ikke fascister, Kammerat Løjtnant.
Tyskere? Hvor? Disse er vores folk. Jeg kender dem.
Skyd ikke!
- Skyd ikke! - De er alle vores folk.
De er ikke fascister.
Pas på her. Det er sump.
Følg mig.
Kom, drengen kender vejen.
Det er vores folk...
Skynd jer! Hjælp de sårede.
Kom med en båre.
Forsigtig...
Du er i gode hænder.
Joza?
Doktor!
Det er okay...
Lad mig give ham et lille kram...
En dejlig fremtidig soldat!
Lucka...
Det er ikke muligt... Hanulka?
Kæreste Lucka...
Er det virkelig muligt? Du er i live? Du er i live...
Det er Jeg ikke sikker på...
Det er Jeg ikke så sikker på.
TEKSTET AF DAN KJØLLER